‎ȘASE IUNIE 1961
‎Ești un trișor norocos.
‎Am ceva ce se numește pricepere.
‎Dar nu-mi trebuie multă să te bat.
‎Parcă citisem ‎în ziarul tău ‎Al Ahram Al Arabi‎
‎că echipa Argentinei va învinge ușor.
‎lată încă o analiză genială.
‎Nu-ți ajunge că mă insulți
‎cu norocul tău.
‎Acum îmi insulți ziarul.
‎Numești hârtia aia igienică ziar?
‎E o insultă adusă jurnalismului serios.
‎Singurul lucru real din el
‎e titlul.
‎Dacă v-ați vedea fețele!
‎Nu vă faceți griji.
‎Kamel e principalul cumpărător de reclame
‎la ziarul meu ‎bun pe post de hârtie igienică.
‎Abdul,
‎adu-ne te rog ceai, ‎mie și unuia care se supără când pierde.
‎- Atât. ‎- Deja?
‎Am rearanjat tabla.
‎Ce rost are să mai jucăm? ‎Știm cum se va termina.
‎Trișor norocos!
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bună!
‎Bună. Scuze, e a mea.
‎Poftim.
‎Sunt Dan Peleg.
‎Lucrez cu soțul tău.
‎Scuze pentru dezordine.
‎Nu prea primesc oaspeți în perioada asta,
‎dar vin la cină mama și frații lui Eli...
‎Ce anume faci cu Eli?
‎Îi ajut pe toți cumpărătorii noștri ‎din jurul lumii.
‎E motivul pentru care am venit azi. ‎Am vrut să-ți las asta.
‎În caz că ai nevoie de ceva.
‎- Nadia! ‎- Ce e?
‎Ai un apel!
‎Scuze. Avem un singur telefon în clădire, ‎poate e important.
‎Da, înțeleg.
‎- Revin imediat. ‎- Bine.
‎Scuze că a durat atât.
‎Am lăsat o carte de vizită aici.
‎N-am vrut să te deranjez. Plec.
‎Nu, vă rog.
‎Era Sophie, mama lui Eli. ‎Nu se simte prea bine, așa că...
‎rămâi la cină?
‎- N-aș putea. ‎- Sunt o femeie sefarză.
‎Nu te las să pleci cu stomacul gol, ‎în special dacă ești coleg cu Eli.
‎Cu ce pot să ajut?
‎la loc.
‎Sper că ești flămând.
‎De fapt, chiar sunt.
‎Mă bucur. Am făcut mult.
‎Îți place picant?
‎De fapt, da.
‎Bun.
‎Draga mea N,
‎s-a întâmplat iar.
‎Și din nou, prostește,
‎eram convins că poate ești tu.
‎Îți văd chipul pretutindeni. ‎Își aud râsul.
‎Dar când mă întorc, nu ești acolo.
‎Hola?
‎Bună, Julia.
‎- Intră. ‎- Da.
‎Am invitația pentru mâine seară.
‎- Ai obținut-o, bun. ‎- Da.
‎Și mai multe informații
‎despre cei care vor participa.
‎Să fii atent la membrii armatei siriene. ‎În special...
‎La generalul Amin Al-Hafez,
‎atașatul militar.
‎- Da. ‎- Credem că dacă se schimbă conducerea,
‎va juca un rol important ‎în politica Siriei.
‎Da.
‎Bun. De asemenea...
‎Da, știu.
‎Să nu-l abordez prea repede. ‎Să nu mă grăbesc.
‎Deci, te pot servi cu ceva de băut?
‎Cu un ceai sau...
‎niște scotch?
‎N-ar trebui să ai scotch, Kamel,
‎dar dacă tot îl ai... cu gheață.
‎Și, nu, am primit noi ordine.
‎Trebuie să acționăm mai repede ‎decât plănuisem.
‎Dacă-l vezi, încearcă să-l cucerești. ‎Ne trebuie scrisorile de recomandare.
‎De unde graba asta?
‎Înseamnă că merg curând în Damasc?
‎Îți zic doar ce-mi spun.
‎Eu nu...
‎Ce e asta?
‎Nimic.
‎Nu, asta nu e nimic. Ce e asta? ‎Ce-i asta? Cui îi scrii? Cine e „N”?
‎E nimic. E o prostie... „Nadia.”
‎- Uneori le scriu ca să treacă... ‎- Cine e Nadia?
‎Cine e Nadia?
‎E numele soției mele.
‎Credeam că ești necăsătorit.
‎Să-ți explic.
‎Kamel nu e căsătorit.
‎- Eli e căsătorit... ‎- Eli nu există.
‎Doar mă ajută uneori ‎să mă simt mai puțin stingher.
‎Kamel nu se simte stingher.
‎Bine, nu le voi mai scrie.
‎„Le”?
‎Sunt și altele?
‎Unde?
‎Ascultă...
‎Nu fac nimic cu ele. ‎M-am gândit doar că poate...
‎E o prostie. ‎M-am gândit că după ce trece asta,
‎poate pot să le aduc înapoi ‎și să le arăt...
‎Nu!
‎Nu, nu face asta!
‎Nu e un joc, Kamel.
‎Nu joci un rol.
‎Fie ești el, fie ești mort!
‎Înțeleg.
‎Nu cred că înțelegi.
‎Dă-mi-o. Va trebui să raportez asta.
‎Nu le va citi niciodată, promit.
‎- Cine nu le va citi? ‎- Înțeleg, Julia! Haide!
‎Dacă venea poliția?
‎Dacă le găsea altcineva în afară de mine?
‎la spune.
‎Eli nu există.
‎Nadia nu există.
‎Înțeleg, Julia.
‎Spune-o.
‎Eli nu există.
‎Spune-o.
‎Spune-o!
‎Nadia nu...
‎există.
‎AMBASADA SIRIEI ‎BUENOS AIRES, ARGENTINA
‎Haide, Kamel.
‎Vreau să-l cunoști pe atașatul militar.
‎Generalul Amin Al-Hafez.
‎E o onoare, generale, să-l cunosc
‎pe unul dintre cei mai de seamă sirieni ‎în viață.
‎Kamel a crescut în Argentina,
‎dar s-a arătat foarte doritor
‎să se întoarcă în Siria
‎și să-și folosească vasta avere
‎să investească în viitorul acesteia.
‎lar aceasta e soția mea, Zeinab.
‎Încântat de cunoștință.
‎- Zâmbiți pentru o poză? ‎- Te rog.
‎Shukran.
‎Unde ai învățat asta?
‎la facultate în Elveția.
‎Nu țin minte nimic din ce-am învățat, ‎dar mi-a rămas talentul de barman.
‎Ce să-ți prepar, prietene?
‎Nu am voie.
‎Ești mai credincios decât mine.
‎Nu mă mândresc,
‎dar nu pot refuza un scotch bun.
‎Așa-i, Zeinab?
‎Așa e, iubirea mea.
‎Singurul care judecă e Allah.
‎Tu nu ești căsătorit?
‎Nu sunt.
‎Banii nu pot cumpăra dragostea.
‎Eu și Zeinab îți putem prezenta
‎niște femei frumoase.
‎Doar pentru că nu e căsătorit
‎nu-nseamnă că-i trebuie ajutorul nostru ‎să găsească femei, Amin.
‎E bogat...
‎și chipeș.
‎Sunt sigură că dl Thaabeth ‎are parte de câte femei îi trebuie.
‎Nu-i așa?
‎Nu sugeram că are nevoie de ajutor ‎la femei de la un boșorog ca mine.
‎Bine, dacă nu la un pahar,
‎atunci mi te alături la un trabuc?
‎Da, cu plăcere.
‎Vino.
‎Deci, tatăl tău a crescut în Damasc?
‎Da.
‎Nu s-a mai întors.
‎A fost unul dintre marile sale regrete.
‎Dar...
‎Dar a urmărit mersul politicii siriene
‎până la moarte.
‎E o ocupație permanentă.
‎Și prost plătită.
‎CONFIDENȚIAL
‎- Când a murit? ‎- Acum doi ani și jumătate.
‎La final, rămăseserăm doar noi doi. ‎Mama murise deja.
‎Înainte să moară, mi-a zis
‎să nu mai aștept.
‎Să nu trăiesc ‎altundeva decât în tărâmul natal.
‎Cred că ar fi atât de mulțumit
‎să știe că plănuiesc să mă mut în Damasc.
‎Din ce cauză a murit?
‎De cancer pancreatic.
‎Și mama ta?
‎- Într-un accident de mașină. ‎- Îmi pare rău să aud.
‎Și unde sunt îngropați?
‎De ce?
‎În urmă cu câteva luni,
‎sioniștii l-au răpit pe Adolf Eichmann
‎chiar de lângă casa lui ‎de pe strada Garibaldi.
‎L-au urcat inconștient într-un avion ‎și l-au dus în Israel.
‎Deși Buenos Aires e distractiv,
‎e plin de spioni.
‎Ascultă.
‎Sunt afacerist, generale.
‎Și eu mă documentez.
‎Înainte să investesc în ceva,
‎sau în cineva...
‎Îmi fac propriile cercetări,
‎așa că înțeleg valoarea
‎verificării prealabile.
‎Parcela 56,
‎rândul doi
‎din cimitirul Recoleta.
‎Îmi cer scuze.
‎De felul meu, sunt mai relaxat,
‎dar șeful securității mele, ‎Ahmed Sudani,
‎e puțin mai paranoic decât mine.
‎E treaba lui să fie.
‎Bună.
‎Vino.
‎Să ne continuăm discuția afară.
‎Excelent.
‎Mulțumesc.
‎Deci, tu n-ai fost niciodată în Siria?
‎Simt că am fost ‎prin multele amintiri ale tatei.
‎Nu sunt sigur că amintirile tatălui tău ‎se leagă de același loc.
‎Tind să fiu de acord.
‎Dar cred că cele mai bune zile ‎ale țării noastre vor urma.
‎Pentru asta, ‎ne trebuie o Sirie independentă,
‎în fruntea unei renașteri arabe
‎care va rivaliza Europa, Statele Unite.
‎Al-Kudsi nu e-n stare de asta.
‎Acum că Siria ‎nu mai e controlată de Egipt,
‎un singur partid poate face asta.
‎Partidul Ba'ath.
‎Ăsta e motivul ‎pentru care vreau să mă întorc
‎și să-mi investesc ‎timpul, energia și banii
‎ca să mă asigur că Siria își redobândește ‎statul pe care-l merită în lume.
‎Astfel de lucruri n-ar trebui discutate ‎în public.
‎Nu poți să știi cine ascultă.
‎Să ne-ntoarcem la petrecere ‎înainte ca soția mea să se dea la altul.
‎Sunt puține lucruri care-mi scapă.
‎Da.
‎Îmi pare rău.
‎Nu știam ce să fac.
‎Eu ar trebui să-mi cer scuze.
‎Te-a apucat de testicule, ‎iar tu te-ai purtat ca un adevărat domn.
‎Mustafa.
‎Vreau să verifici asta.
‎Descuie ușa.
‎Sunt Suidani.
‎Aici e.
‎Mormântul Thaabeth.
‎Spunea adevărul.
‎Bun. Întoarce-te.
‎Zürich.
‎Opt, doi, opt, patru, șase.
‎Da!
‎Exporturi Thaabeth.
‎Ați văzut pe cineva ieșind de aici? ‎Mi-am lăsat aici aparatul și nu-l găsesc.
‎Ați văzut pe cineva?
‎Pe cineva ieșind de aici?
‎Da.
‎Hola.
‎Julia,
‎putem să ne vedem la La Paz?
‎Voi fi acolo într-o oră.
‎CAFENEAUA LA PAZ
‎Ce-i asta?
‎Când studiam documentele ‎în timpul pregătirii,
‎erau multe nume, ‎dar foarte puține poze atașate acestora.
‎M-am gândit c-ar ajuta.
‎Nu asta ți s-a ordonat.
‎Nimeni nu ți-a cerut...
‎E de la ambasadă.
‎- Nu, stai! ‎- Hei, hai...
‎Așa.
‎Pleacă de aici.
‎Înainte să fii văzut.
‎- Ce vom face legat de el? ‎- Rezolv eu!
‎Tu n-ai fost aici.
‎Am spus, pleacă!
‎Pleacă! Dispari naibii!
‎lar acestea sunt numele
‎supraviețuitorilor ‎descoperiți săptămâna asta în Europa.
‎Malka Zaidel,
‎în Cracovia.
‎Paula Lovi,
‎în Galiția.
‎Mordechai Ben-Dov...
‎Cele două surori ale mele.
‎...în Berlin.
‎Yousef Yotscapolak,
‎- ...în Cracovia. ‎- E fără rost.
‎Mintea mea știe că nu mai sunt,
‎dar inima refuză să se dea bătută.
‎Janus Behelda-Goldstein...
‎În fiecare zi stau aici
‎și ascult numele,
‎gândindu-mă că poate...
‎...în Berna.
‎lmaginându-mi cum ar fi
‎să le revăd.
‎...în Budapesta.
‎Minunatele mele două surori.
‎...în Vilnius.
‎lsrael Figelbun,
‎în Białystok.
‎Manache Menuchim...
‎în Koln.
‎Cum merge?
‎Despre asta voiam să discutăm.
‎E o greșeală.
‎Întreaga poveste cu Eli.
‎Urmăresc rapoartele de progres. E bun.
‎- Învață repede. ‎- E prea zelos.
‎Nu e bun. Cred că trebuie să anulăm ‎și s-o luăm de la capăt.
‎- Să căutăm un agent nou. ‎- Ai înnebunit?
‎Are ceva de dovedit. ‎E prea dornic s-o facă.
‎Înțeleg că te simți responsabil pentru el.
‎Nu mă lua de sus, bine?
‎Trebuie să mai căutăm. ‎Ne mai trebuie timp.
‎Tu trebuie să te calmezi.
‎N-au trecut decât 18 ani.
‎Optsprezece ani de când ni s-a spus ‎că nu ni se va întâmpla nimic rău.
‎Că avem timp. Că ar trebui să ne așezăm.
‎Au spus că lumea nu va lăsa ‎să ni se întâmple nimic rău.
‎Lumii nu îi pasă dacă trăim sau murim.
‎Și dacă nu avem grijă de noi înșine, ‎n-o va face nimeni.
‎Nu avem timp, Dan.
‎Timpul nu ne-a fost niciodată aliat.
‎Am vorbit cu biroul.
‎Pentru că nu știm cu ce amenințare ‎ne confruntăm, așteptăm.
‎Rămâi aici.
‎Du-te la clubul Damasc dacă vrei.
‎Joacă table, ‎dar nu te apropia de ambasadă.
‎Cum rămâne cu recomandarea?
‎Mi-ai spus ‎că nu pot intra în Siria fără ea.
‎- Kamel... ‎- E o cale de a repara asta.
‎Dacă mă suspectează,
‎ultimul lucru la care se așteaptă ‎e să merg acolo
‎- ...să cer permis de ședere. ‎- În niciun caz. Nu.
‎- Așa, riscăm toată operațiunea. ‎- Și a cui e vina?
‎Lasă-mă să repar asta.
‎N-ai fost acolo aseară.
‎Chiar am dezvoltat o relație cu Al-Hafez.
‎Ți-ai primit ordinele.
‎Stai locului.
‎Bună, dle. Dați-mi pașaportul, vă rog.
‎Desigur.
‎- Mulțumesc. ‎- Am fost aici aseară la bal.
‎Mulțumesc. Poftiți.
‎Bun venit, dle.
‎Dle Thaabeth.
‎Dle Suidani.
‎Ce...
‎Vă pot ajuta?
‎Am venit să las plasele astea ‎în biroul lui Al-Hafez.
‎Știu drumul.
‎Vă conduc acolo.
‎Apreciez asta.
‎Mulțumesc.
‎Ce surpriză plăcută!
‎Ei bine,
‎nu-mi place să vin neinvitat...
‎dar am rămas încântat ‎după conversația de ieri.
‎Mă simt atât de privilegiat că am vorbit ‎cu un adevărat erou al Siriei.
‎Ba, din contră, a fost o plăcere să discut ‎cu așa un patriot.
‎Dar ce-i cu toate astea?
‎Sunt niște mici dovezi de apreciere.
‎lernile din Buenos Airesc pot fi geroase.
‎Sper că Zeinab va găsi asta ‎cât de cât utilă.
‎Vai, e superbă.
‎- Va fi încântată. ‎- Nu e mare lucru.
‎lar ăsta e pentru tine.
‎Nu e necesar.
‎Ba da.
‎Conversația noastră de aseară...
‎mi-a sporit hotărârea să mă întorc ‎în patrie.
‎Am decis să-mi grăbesc plecarea.
‎Voi pleca în curând în Europa, ‎și de-acolo, direct în Damasc.
‎Am o scrisoare de recomandare ‎pentru intrarea de la Latif,
‎care sper să ajungă.
‎Stai. Îți voi mai scrie o scrisoare.
‎- Nu v-aș putea cere asta. ‎- Aiurea, e bucuria mea s-o fac.
‎la loc.
‎Vă pot răsplăti în vreun fel?
‎Sigur mă pot gândi la ceva.
‎Știi, un om de statura ta...
‎Într-o zi, vei avea nevoie ‎de infrastructură și de aliați
‎care să te ajute să ajungi ‎în poziția pe care o meriți.
‎Pentru asta va fi nevoie de bani, ceva ce,
‎Alhamdulillāh,
‎am.
‎Pentru mine contează mai mult loialitatea.
‎Și din câte am văzut până acum,
‎ai și calitatea asta.
‎Să știi că atunci când va veni momentul,
‎îți voi fi alături.
‎Cusătura e impecabilă.
‎Întotdeauna faci treabă excelentă.
‎E impresionant doar pentru că abia ajung ‎la mașina de cusut.
‎Te simți bine?
‎Da, desigur.
‎Tova!
‎- Ești sigură? ‎- Da.
‎Nadia?
‎Nadia!
‎Trebuie să mergem la spital.
‎Nu fără Eli. Nu.
‎Dezbracă-te, Kamel.
‎Ți-am împachetat lucrurile și ți-am adus ‎niște daruri pentru familie. Și...
‎ți-am adus și asta.
‎Când?
‎Acum câteva zile.
‎De ce n-am fost anunțat?
‎N-am știut.
‎Pentru că erai Kamel.
‎Eli, tu tocmai te-ai întors.
‎Lăsați-mă.
‎Mulțumesc că ai numit-o Sophie. ‎Ai făcut-o pe mama așa fericită,
‎- ...și știi că aia nu e ușor. ‎- Da.
‎E fix ca ea.
‎Agasantă, gălăgioasă.
‎Mi s-a părut adecvat.
‎Îi e tot timpul foame, ca mamei tale.
‎Hai aici.
‎- Mulțumesc că ai venit așa târziu. ‎- Desigur.
‎Poți aștepta afară.
‎Mă bucur că ai sunat
‎și înțeleg cum te simți.
‎Am o fiică acum. Ea...
‎E atât de...
‎atât de frumoasă și nevinovată.
‎Arată exact ca Nadia.
‎Nu vreau...
‎Nu vreau să mă întorc.
‎Mulțumită la ce ai făcut,
‎avem mult mai multe informații ‎la dispoziție.
‎Deja înțelegem mai bine regiunea.
‎Asta salvează vieți.
‎Treaba ‎cu geanta cu aparatul de fotografiat.
‎- Știu, am făcut o greșeală. ‎- Agenții trebuie să urmeze planul
‎creat de supervizor.
‎Îmi pare rău. Știu.
‎Dar, la urma urmei,
‎ești singur pe teren.
‎Uneori trebuie să iei o decizie ‎pe care n-am aprobat-o.
‎Face parte din meserie.
‎De aceea te-am ales, că ai instincte bune.
‎Pentru că avem încredere în cum gândești.
‎Nu-nseamnă c-a fost o greșeală ‎dacă n-a făcut parte din plan.
‎Un om a murit din cauza mea.
‎Salvezi vieți, Eli.
‎Nu le iei.
‎Ține minte asta.
‎Ce e?
‎Ai fost împotriva lui Eli ‎de când l-am ales ca potențial agent.
‎Ai crezut că nu are calificările necesare ‎pentru asta,
‎iar acum îl obligi să se ducă?
‎Ce s-a schimbat?
‎Nu s-a schimbat nimic.
‎Are o treabă de făcut, ‎iar eu sunt aici să-l ajut,
‎Sigur nu s-a schimbat nimic?
‎Și ce? Crezi că-i trimit soțul la moarte ‎ca să pot...
‎Asta e părerea ta despre mine?
‎Doar încerc să înțeleg ‎de ce ai o poză cu ea în casa ta.
‎Ca să-mi amintească de preț, Maya.
‎Treaba mea e să-l antrenez ‎și să-l țin teafăr.
‎Să mă asigur că se-ntoarce ‎când se termină totul.
‎Datorită ei. Datorită a ce au împreună.
‎Ceea ce simt pentru Nadia Cohen...
‎nu e ceva romantic.
‎Așa mă bucur că ești aici, Eli.
‎Nu ne părăsi.
‎Te rog.
‎Subtitrarea: Oana-Meda Pop